Нові коментарі
![](/templates/knigiread/dleimages/noavatar.png)
3 липня 2024 02:48
Щиро вам дякую за увагу до моєї казки з книги казок ''Богданія''. На кожному з двох сайтів, з якого ви могли передрукувати цю казку, у змісті
З Божою правдою - Народні
Про доблесті, про подвиги, про славу - Блок Олександр
![Про доблесті, про подвиги, про славу - Блок Олександр - Безкоштовні електронні книги на українській мові: читай онлайн та скачуй](/uploads/posts/books/3/1/3/3/pro-doblesti-pro-podvigi-pro-slavu.jpg)
Аннотація до бестселера - Про доблесті, про подвиги, про славу - Блок Олександр
Всі твори автора ⟹ Блок Олександр
Всі твори автора ⟹ Блок Олександр
Читаємо онлайн Про доблесті, про подвиги, про славу - Блок Олександр
Олександр Блок
Про доблесті, про подвиги, про славу. Переклад Марка Зісмана
Перекладач: Марк Зісман
* * *
Про доблесті, про подвиги, про славу
Я забував на страдницькій землі,
Коли твоє лице в простій оправі
Світилося у мене на столі.
Та час настав, і ти пішла із дому.
У ніч жбурнув я перстень пам'ятний.
Ти віддала своє життя чужому,
І я забув прекрасний образ твій.
Летіли дні, кружляли клятим роєм.
Вино й любов були мої кати...
Згадав тебе я перед аналоєм
І кликав, ніби молодість, прийти...
Я кликав — тільки ти не озирнулась,
Я сльози лив — ти ж очі відвела.
Ти в синій плащ журливо загорнулась,
У вогку ніч із дому геть пішла...
Не знаю, мила, де своїй гордині
Ти в цьому світі захисток знайшла...
Я міцно сплю, і сниться плащ твій синій,
В якому ти у вогку ніч пішла...
Не мрію вже про ніжність і про славу,
Минуло все, і молодість пройшла!
Твоє лице в його простій оправі
Я сам прийняв з письмового стола.
Олександр Блок
Про доблесті, про подвиги, про славу.
Перекладач: Степан Пінчук
* * *
Про доблесті, про подвиги, про славу
Я забував на цій гіркій землі,
Коли твоє лице в простій оправі
У мене сяйвом грало на столі.
Та час настав, і ти пішла із хати.
Я кинув перстень заповітний в ніч.
Ти долю іншому наважилась віддати,
І я забув вогонь чудових віч.
Летіли дні, проклятим мчали роєм...
Вино й жага стрясали суть мою...
Згадав тебе я перед аналоєм,
І кликав, наче молодість свою.
Тебе я кликав, ти ж не озирнулась,
Ти в синій плащ печально загорнулась,
Я сльози лив, до них ти не зійшла.
У ніч сиру з домівки ти пішла.
Не знаю я, де захисток гордині
Своїй ти, ніжна, дорога, знайшла...
Я міцно сплю і сню про плащ твій синій,
В якому ти у ніч сиру пішла...
І вже не мріяти про ніжність, славу,
Минуло все, час юності пропав!
Твоє обличчя у простій оправі
Рукою власною зі столу я прибрав.
Про доблесті, про подвиги, про славу. Переклад Марка Зісмана
Перекладач: Марк Зісман
* * *
Про доблесті, про подвиги, про славу
Я забував на страдницькій землі,
Коли твоє лице в простій оправі
Світилося у мене на столі.
Та час настав, і ти пішла із дому.
У ніч жбурнув я перстень пам'ятний.
Ти віддала своє життя чужому,
І я забув прекрасний образ твій.
Летіли дні, кружляли клятим роєм.
Вино й любов були мої кати...
Згадав тебе я перед аналоєм
І кликав, ніби молодість, прийти...
Я кликав — тільки ти не озирнулась,
Я сльози лив — ти ж очі відвела.
Ти в синій плащ журливо загорнулась,
У вогку ніч із дому геть пішла...
Не знаю, мила, де своїй гордині
Ти в цьому світі захисток знайшла...
Я міцно сплю, і сниться плащ твій синій,
В якому ти у вогку ніч пішла...
Не мрію вже про ніжність і про славу,
Минуло все, і молодість пройшла!
Твоє лице в його простій оправі
Я сам прийняв з письмового стола.
Олександр Блок
Про доблесті, про подвиги, про славу.
Перекладач: Степан Пінчук
* * *
Про доблесті, про подвиги, про славу
Я забував на цій гіркій землі,
Коли твоє лице в простій оправі
У мене сяйвом грало на столі.
Та час настав, і ти пішла із хати.
Я кинув перстень заповітний в ніч.
Ти долю іншому наважилась віддати,
І я забув вогонь чудових віч.
Летіли дні, проклятим мчали роєм...
Вино й жага стрясали суть мою...
Згадав тебе я перед аналоєм,
І кликав, наче молодість свою.
Тебе я кликав, ти ж не озирнулась,
Ти в синій плащ печально загорнулась,
Я сльози лив, до них ти не зійшла.
У ніч сиру з домівки ти пішла.
Не знаю я, де захисток гордині
Своїй ти, ніжна, дорога, знайшла...
Я міцно сплю і сню про плащ твій синій,
В якому ти у ніч сиру пішла...
І вже не мріяти про ніжність, славу,
Минуло все, час юності пропав!
Твоє обличчя у простій оправі
Рукою власною зі столу я прибрав.
Відгуки про книгу Про доблесті, про подвиги, про славу - Блок Олександр (0)