Нові коментарі
![](/templates/knigiread/dleimages/noavatar.png)
3 липня 2024 02:48
Щиро вам дякую за увагу до моєї казки з книги казок ''Богданія''. На кожному з двох сайтів, з якого ви могли передрукувати цю казку, у змісті
З Божою правдою - Народні
І побачиш мигцем рідну тінь в кольоровім екрані... - Дзюбенко-Мейс Наталія
![І побачиш мигцем рідну тінь в кольоровім екрані... - Дзюбенко-Мейс Наталія - Безкоштовні електронні книги на українській мові: читай онлайн та скачуй](/uploads/posts/books/4/7/5/7/i-pobachish-migcem-ridnu-tin-v-kolorovim-ekrani.jpg)
Аннотація до бестселера - І побачиш мигцем рідну тінь в кольоровім екрані... - Дзюбенко-Мейс Наталія
Всі твори автора ⟹ Дзюбенко-Мейс Наталія
Всі твори автора ⟹ Дзюбенко-Мейс Наталія
Читаємо онлайн І побачиш мигцем рідну тінь в кольоровім екрані... - Дзюбенко-Мейс Наталія
І побачиш мигцем рідну тінь в кольоровім екрані,
Ще не встигнеш збагнути, як швидко хтось все перемкне,
Снігопад перейде у тремтіння тужливих літаній,
І піде собі далі, надовго покине мене
Біля тої сліпої, погаслої раптом вітрини,
Де колотяться юрби, залізні візки і торбини.
І ніщо не збагнеш, і нічого собі не пробачиш,
І рукою зітреш промінці від рясних ліхтарів,
Котрі вплавились в шиби немов золоті помаранчі.
Хай побудуть зі мною, ще трохи отут надворі,
Бо потух вже екран, або зник у химерних пакунках,
Знов вив’язує вітер на склі снігові візерунки.
І нічого не трапилось. Фільм той я бачила звісно,
Де до мене всміхаєшся, гілкою глоду зовеш…
Та нема тут дерев, і немає ніякого лісу,
Все забрав супермаркет, а плем’я птахів кочове
Полишило всі гнізда. Куди ж повертатися зграям?
Я дивлюся в вітрину. Я також… Я також не знаю...
Ще не встигнеш збагнути, як швидко хтось все перемкне,
Снігопад перейде у тремтіння тужливих літаній,
І піде собі далі, надовго покине мене
Біля тої сліпої, погаслої раптом вітрини,
Де колотяться юрби, залізні візки і торбини.
І ніщо не збагнеш, і нічого собі не пробачиш,
І рукою зітреш промінці від рясних ліхтарів,
Котрі вплавились в шиби немов золоті помаранчі.
Хай побудуть зі мною, ще трохи отут надворі,
Бо потух вже екран, або зник у химерних пакунках,
Знов вив’язує вітер на склі снігові візерунки.
І нічого не трапилось. Фільм той я бачила звісно,
Де до мене всміхаєшся, гілкою глоду зовеш…
Та нема тут дерев, і немає ніякого лісу,
Все забрав супермаркет, а плем’я птахів кочове
Полишило всі гнізда. Куди ж повертатися зграям?
Я дивлюся в вітрину. Я також… Я також не знаю...
Відгуки про книгу І побачиш мигцем рідну тінь в кольоровім екрані... - Дзюбенко-Мейс Наталія (0)